Ko začnete izdelovati svoje lastne analogne fotografije, se boste soočili z mnogimi različnimi odločitvami glede izbire ustreznega papirja. Kot pri vsem, so tudi tukaj prednosti in slabosti pri vsaki odločitvi in vsaka vrsta papirja lahko služi različnim namenom za želeni končni rezultat. Spodaj je hitri vodič za izbiro fotografskega papirja, kjer boste morda našli, kaj je najbolje za vas..
Plastika ali papir?
Prva stvar, ki jo morate odločiti, ko izbirate fotografski papir, je, ali želite papir na osnovi celuloznih vlaken (FB) ali plastike (RC). Vsak ima svoje prednosti, zato boste morali odločiti, kaj je najboljše za vas.
Papir na osnovi sintetične mase (RC)
RC fotografski papir je cenejši, kar je prva stvar, ki jo boste opazili. Če začenjate s samostojnim razvojem svojih fotografij, je to prednost, ker boste v procesu učenja mnoge fotografije ponatisnili v iskanju dobre in ustrezne osvetlitve. Druga prednost RC papirja je, da se dokaj hitro in ostane po sušenju raven. Ta papir namreč zaradi svoje sintetične osnove ne vpija kemikalij in ga je zato lažje sprati. RC papir je žal bolj dovzeten za praske ali poškodbe kot papir na osnovi vlaken. Za arhivske namene RC papir ni najboljši, ker bo sčasoma začel pokati. Večina fotografij ima kljub vsemu življenjsko dobo 50 let, kar vam morda zadostuje.
Prednosti:
med obdelavo papirja se papir ne prepoji in ne impregnira s kemikalijami, zato ga je lažje oprati, saj je treba temeljito sprati le emulzijsko prevleko, ki je zelo vodoprepustna. Ker v papirju niso ujete kemikalije, ni strahu, da bi se zaradi ostankov teh kemikalij sčasoma razgradil. To so relativno poceni papirji.
Slabosti:
polietilen ni zelo stabilen in se lahko sčasoma razgradi, zato se ti papirji ne štejejo za “arhivske”, tj.
Papir na osnovi vlaken (FB)
Papir, velikokrat imenovan tudi »baritni« je naslednja izbira. Čeprav je dražji, so vlakna močna in vaša fotografija lahko zdrži zelo dolgo. Papir na osnovi vlaken je tudi debelejši, zato so fotografije trdne in manj dovzetne za poškodbe pri malomarnem ravnanju. Pomembna stvar, s katero se boste srečali pri papirju na osnovi vlaken, je ta, da potrebuje nekaj časa, da se posuši in obenem je dovzeten za krivljenje. Fotografije je potemtakem potrebno najprej poravnati ali pa jih nalepiti na podlago, vendar vas to ne bi smelo odvrniti od uporabe papirja na osnovi vlaken. Prav tako lahko s papirjem na osnovi vlaken izvajate več obdelav s tonerji, ki običajno ne delujejo na RC papirjih.
Prednosti:
globoka črna barva, brez plastike, zaradi narave materiala velja ta vrsta papirja za “arhivsko”
Slabosti:
papir med obdelavo ni zaščiten pred kemikalijami, zato ga je treba prekomerno izpirati, da se sčasoma izognemo ostankom vpliva ostankov kemikalij. Pri sušenju se precej zvija. Je dražji od RC papirja.
Površinski videz
Obstaja nekaj različnih površin za fotografski papir; gladek, polmat in mat.
Gladek papir
naredi fotografijo bolj izrazito in ji daje lep lesk. Gladek papir je resnično dober, kadar želite prikazati visoko kontrastne in živahne slike. Vendar pa je gladka površina lahko tudi težavna, ker je bolj dovzetna za bleščanje in vsaka majhna napaka bolj izstopa (na primer prstni odtis). Fotografije z gladko površino so tudi bolj dovzetne glede prask ali drugih poškodb pri ravnanju.
Mat papir
nima enake izrazitosti in leska kot fotografije na gladkem materialu, zato morate najprej vdeti, da bo taka fotografija videti malce mehkejša in detajli manj izraziti. Po drugi strani pa je tak videz morda točno tisto, kar iščete, še posebej, če želite nizko-kontrastni ali umirjen občutek. Druge prednosti mat papirja so, da je površina veliko MANJ dovzetna za napake, kot so prstni odtisi in praske.
Polmat papir
seveda spada vmes med prej omenjenima kategorijama. Če želite prednosti (in slabosti) obeh papirjev, je to popoln papir za vas. Še vedno lahko dobite nekaj izrazitosti v svojih fotografijah, ne da bi se morali ukvarjati z vsako majhno napako, in še vedno boste ohranili več živahnosti kot pri matirani fotografiji.
Spremenljiv ali stalen kontrast?
To je zelo pomembno razmišljanje kadar se odločate za papir, ki ga boste uporabili za svojo fotografijo. Imate namreč možnost, da se odločite, koliko kontrasta želite imeti v svoji fotografiji. S papirjem s stalnim kontrastom lahko dobite material, ki ima “vgrajen” kontrast, ki se giblje od 00 do 5 (5 je največ kontrasta). Če veste, kakšen kontrast želite v svoji fotografiji, lahko kupite ustrezno stopnjo za želeni rezultat. To je dobro za serije, ker bi moral biti kontrast večinoma enak od fotografije do fotografije.
Papirju, ki ima spremenljiv/variabilni kontrast, določite stopnjo kontrasta z uporabo kontrastnih filtrov pri povečevalniku, ki ga uporabljate. Stopnje filtrov so prav tako enake, 5 je največ kontrasta. Na ta način imate več nadzora nad tem, koliko kontrasta želite v svoji končni fotografiji. Lahko se igrate z različnimi kontrasti, tako da naredite testne trakove, preden naredite končno fotografijo. Prav tako lahko z uporabo mask uporabite različen kontrast za različne dele fotografije, kar je sicer kar zahtevno početje.
To naj bi bil dober začetek pri izbiri ustreznega fotografskega papirja. Priporočljivo je, da preizkusite različne papirje in blagovne znamke, da vidite, kaj vam najbolj ustreza. Kot pri vsem v fotografiji, več kot to počnete, boljši mojster boste postali.